Sobota, 24. března 1984.
Shermerská střední škola, Shermer, Illinois, 60062.
Vážený pane Vernone.
Přijímáme fakt, že jsme museli obětovat celou sobotu a být po škole
za vše, co jsme udělali špatně.
Co jsme udělali, bylo špatné, ale myslíme, že jste blázen, když jste nás nutil napsat esej
a říci vám, kdo myslíme, že jsme.
Copak vám na tom záleží?
Vidíte nás, jak nás chcete vidět,
v nejjednodušších termínech, a nejpohodlnějších definicích.
Vidíte nás jako mozek,
sportovce, magora,
princeznu,
a zločince.
Správně?
Tak jsme se viděli dnes ráno v 7:00.
Měli jsme vymyté mozky.
Nemůžu uvěřit, že mě z toho nemůžeš dostat.
Je to tak absurdní, že tu musím být v sobotu.
Nevypadá, že jsem vadná nebo tak.
Vynahradím ti to.
Zlato, že jsi šla místo hodiny nakupovat neznamená, že jsi vadná.
Pěkný den.
Je to poprvé nebo naposledy co tohle děláme?
Naposledy.
Dobře, jdi tam a využij čas ve svůj prospěch.
Mami, nemáme studovat. Musíme tam sedět a nic nedělat.
No, pane, vymyslíš způsob, jak studovat.
Jo.
Tak jdi.
Hej, dělal jsem blbiny.
Kluci dělají blbiny. Na tom není nic špatného,
až na to, že tě chytili, sportovče.
Jo, máma mě už vynadala, dobře?
Chceš propást zápas? Chceš zpackat svou jízdu?
Tak, žádná škola nedá stipendium za disciplinární případ.
Tak, tak. Jsme tu.
Chci vám poblahopřát, že jste přišli včas.
Promiňte, pane? Myslím, že to byla chyba.
Vím, že mám být po škole, ale myslím, že sem nepatřím.
Teď je 7:06.
Máte přesně osm hodin a 54 minut na přemýšlení o tom, proč jste tady.
Přemítejte o svých špatných způsobech.
Nesmíte mluvit.
Nehnete se z těchto židlí.
A vy nebudete spát.
Dobře, lidi, dnes zkusíme něco trochu jiného.
Napíšeme esej o minimálně 1000 slovech,
která mi popíše, kdo si myslíte, že jste.
Je to test?
A když říkám esej, myslím esej.
Nemyslím jedno slovo tisíckrát za sebou.
Je to jasné, pane Bendere?
Křišťálově.
Dobře. Možná se o sobě něco dozvíte.
Možná se dokonce rozhodnete, zda máte zájem si to zopakovat nebo ne.
Můžu na to odpovědět hned, pane. Za mě by to bylo "ne", protože...
Posaďte se, Johnsone.
Děkuji, pane.
Má kancelář je přímo naproti té hale. Jakékoli darebáctví je nerozumné.
Nějaké otázky?
Jo. Mám otázku.
Ví Barry Manilow, že jste mu vyloupil šatník?
Na tuto otázku vám, pane Bendere, odpovím příští sobotu.
Nezahrávejte si s býkem, mladý muži, nabere vás rohy.
Ten chlap je šplhoun.
Když si budeš pořád okusovat nehty, nebudeš mít chuť na oběd.
Už jsem tě viděl, víš.
Kdo si myslím, že jsem.
Kdo jsi?
Jsem mrož.
Jsou to sračky, co?
Nemůžu uvěřit, že se mi to opravdu děje.
Ach, do prdele!
Co máme dělat, když budeme muset čurat?
Prosím.
Když musíš, tak musíš.
Ach, můj bože.
Nemočíš tu, člověče?
Nemluv. Nemluv. Leze mi to zpátky nahoru.
Vyndáš ho a jsi mrtvý, než první kapka dopadne na podlahu.
Jsi docela sexy, když se zlobíš.
Hej, kámo, proč nejdeš zavřít ty dveře?
Oplodníme ​​královnu plesu.
Hej. Hej!
Co?
Jestli ztratím trpělivost, máš to sečtené, člověče.
Naprosto?
Naprosto.
Proč nesklapneš? Nikdo tu nemá zájem.
Fakt. Idiot.
Hej, sporťáku, cos udělal, že ses sem dostal? Zapomněl sis umýt suspenzor?
Promiňte, lidi, myslím, že bychom měli jen psát své eseje.
Jen proto, že tu jsi, ti nedává právo být osina v zadku.
Tak se na to vykašli!
Je to svobodná země.
Dělá to, jen aby tě rozčílil. Prostě ho ignoruj.
Cukroušku.
Nemohla jsi mě ignorovat, i když jsi to zkusila.
Tak...
Tak,
lidi, jste jako přítel a přítelkyně?
Stabilní schůzky?
Milenci?
No tak, sporťáku. Řekni mi to na rovinu.
Strkáš jí tam klobásu?
- Jdi k čertu! - Dost!
Hej! Co se tam děje?
Malí rozmazlení čuráci.
Šmejde.
Co byste řekli, kdybychom zavřeli ty dveře?
Nemůžeme mít žádnou párty s Vernonem, co nás kontroluje každých pár vteřin.
Víš, že dveře mají zůstat otevřené.
- A co? - Tak proč prostě nedržíš hubu?
Jsou tu další čtyři lidi, víš?
Bože, umíš počítat. Vidíš, já věděl, že musíš být chytrý, abys byl zápasník.
Kdo sakra jsi, abys někoho soudil?
Fakt.
Víš, Bendere, ty se ani nepočítáš.
Kdybys navždy zmizel, nebyl by to žádný rozdíl.
Možná ani v této škole neexistuješ.
Dobře, hned běžím a připojím se k zápasnickému týmu.
Možná i do přípravky. Studentské rady.
Ne. Ti by tě nevzali.
Jsem zraněný.
Víš, proč kluci jako ty na všechno kašlou?
To by mělo být ohromující.
Protože se bojíš.
Ach, bože. Vy bohatí jste tak chytří.
To je přesně ten důvod, proč se nezapojuji do aktivit celý nadšený.
Jsi velký zbabělec.
Jsem v matematickém klubu.
Bojíš se, že tě nevezmou, nepatříš tam, tak to vše pomlouváš.
No, nesouvisí to s tím,
že vy aktivní jste kreténi - je to možné?
No, to bys nevěděl. Ani z nás nikoho neznáš.
No, neznám ani žádné malomocné,
ale nepoběžím za nimi a nepřipojím se k jednomu z jejich zasraných klubů.
Hele, dáváme si pozor na hubu, jo?
Jsem také ve fyzikálním klubu.
Omluvte mě na chvíli. O čem to blábolíš?
Řekl jsem, že jsem v matematickém klubu,
v klubu latiny a ve fyzikálním klubu. Klub fyziky.
Hej. Třešničko.
Patříš do fyzikálního klubu?
To je akademický klub.
No a?
Akademické kluby nejsou stejné jako jiné druhy klubů.
Ale pro hlupáky jako on jsou.
Co děláš ve vašem klubu?
Ve fyzikálním mluvíme o fyzice. O vlastnostech fyziky.
Takže je to něco společenského. Dementní a trapné, ale společenské, že?
Myslím, že to můžeš považovat za společenskou okolnost.
Tím myslím, že v mém klubu jsou další děcka.
A na konci roku máme... Máme velký banket v hotelu Hilton.
Zhulíte se. Flámujete.
Ne. Hodíme se do gala, ale nesjedeme se.
Jen smažky jako ty by se sjely.
A neměl jsem žádné boty, tak jsem si musel půjčit otcovy.
Je to divné, protože máma nemá ráda, když nosím cizí boty.
Můj bratranec Kent... Můj bratranec Kendall z Indiany se jednou sjel.
A víš, tak nějak začal jíst fakt podivné potraviny.
Pak měl pocit, jako by nikam nepatřil, jako Twilight Zone.
To vypadá jako ty.
Chlapci, pokračujte ve svém rozhovoru a přijde Vernon.
Mám tuhle sobotu zápas,
a nepropásnu ho kvůli vám hlupákům.
Ach, a nebylo by to sousto? Přijít o celý zápas?
Nic o tom nevíš, buzno.
Nikdy v životě jsi nezávodil.
Ach, já vím. Proto se cítím uvnitř prázdný.
Tak hluboce obdivuji kluky, co se válí na podlaze s jinými kluky.
Nikdy bys to nepochopil. Nemáš žádné cíle.
Ach, ale mám. Chci být zrovna jako ty.
Soudím, že vše, co potřebuji, je lobotomie a nějaké punčocháče.
Nosíte punčocháče?
Ne, nenosím punčocháče. Nosím požadovaný dres.
- Punčocháče. - Drž hubu.
Nemělo by tu být žádné darebáctví.
Mladý muži, dokončil jste esej?
No tak, Bendere. Nezahrávej si.
Co jdeš dělat?
Doufám, že zemřít.
Dobře!
Bendere, to je školní majetek, který nám nepatří.
Není to nic na hraní.
To je moc vtipné. No tak, sprav to.
- Měl bys to fakt spravit. - Jsem génius?
- Ne, jsi debil. - Jak legrační chlápek.
Sprav ty dveře, Bendere.
Vy všichni, prostě...
Už jsem tu byl. Vím, co dělám.
- Ne. Sprav ty dveře! - Drž hubu!
Sakra!
Proč jsou dveře zavřené?
Jak to máme vědět? Nemáme se hýbat.
Proč?
Jen tu sedíme, jak máme.
Kdo zavřel ty dveře?
Myslím, že z nich vypadl šroub.
Jsou prostě zavřené, pane.
Kdo?
Ona nemluví, pane.
- Dejte mi ten šroub. - Nemám ho.
Chcete, abych vás vytáhl z té sedačky a vytřásl ho z vás?
Nemám ho. Šrouby vypadávají pořád.
Svět je nedokonalé místo.
Dejte mi ho, Bendere.
Promiňte, pane. Proč by chtěl někdo ukrást šroub?
Pozor, mladá dámo.
Dveře jsou moc těžké, pane.
Sakra!
Andrewe Clarku, pojďte sem. Pojďte. Věnujte mi pozornost. Pojďme.
Hej, jak to, že Andrew vstal?
To je pravda.
Když vstane, vstaneme všichni. Bude to anarchie!
Pozor na časopisy.
Vymklo se mi to z rukou.
To je moc chytré, pane, ale co když tam hoří?
Myslím, že porušovat požární předpisy a ohrožovat životy dětí
by v tomto klíčovém okamžiku vaší kariéry nebylo moudré, pane.
Správně. Co s tím děláte? Dostaňte to odtud, proboha.
Co je to s vámi? No tak!
Víš, škola je vybavena požárními východy na obou koncích knihovny.
- Prokaž Dickovi nějakou úctu. - Pojďme.
Jděte. Vraťte se na své místo.
Od univerzitního sportovce jsem čekal trochu víc.
Vy nikoho neoklamete, Bendere.
Další šroub, co vypadne, budete vy.
- Sežer moje trenky. - Co to bylo?
Sežer moje trenky.
Právě jste si koupil další sobotu, pane.
Ach, jsem zdrcen.
Právě jste si přímo tady koupil další.
No, další sobotu jsem volný. Pak si budu muset zkontrolovat kalendář.
Dobře! Protože se naplní. Budeme pokračovat.
Chcete další? Řekněte to slovo. Jen to slovo řekněte.
Místo, abyste šel do vězení, budete chodit sem.
- Jste hotov? - Ne.
- Dělám laskavost společnosti. - No a?
To je další právě teď.
Dostal jsem vás po zbytek vašeho života, když si nebudete dávat pozor.
Chcete další?
Ano.
Máte ji! Právě teď máte další. To je další, kamaráde.
Nech toho! Přestaň.
Jste hotov?
Ani náhodou, kamaráde.
Právě teď máte ještě jednu.
Opravdu myslíte, že se z toho poseru?
Další.
Jste hotov?
Kolik je to?
To je sedm, včetně té, když ses zeptal pana Vernona
zda Barry Manilow věděl, že mu vyloupil šatník.
Teď je to osm. Nepleťte se do toho.
Promiňte, pane. Je to sedm.
Zmlkni, skrčku.
Jste můj, Bendere. Dostal jsem vás na dva měsíce.
Dostal jsem vás.
Co mohu říci? Jsem nadšen.
Ach, jsem si jistý, že přesně to chcete, aby tito lidé věřili.
Chcete něco vědět?
Měl byste strávit trochu více času snahou něco udělat sám se sebou
a trochu méně času snahou dělat dojem na lidi.
Můžete být na tom lépe. Dobře. To bychom měli!
Budu přímo za těmi dveřmi.
- Až se budu muset jít příště přijít... - ... budu rozbíjet lebky.
Seru na tebe!
Kurva.
Vstávat!
Kdo musí jít na toaletu?
To je fakt inteligentní.
Máš pravdu.
Je špatné ničit literaturu.
Čtení je tak zábavné.
A
Molay mě fakt rajcuje.
Molière.
Miluju jeho práci.
To je toho. Není co dělat, když jsi zavřený v době volna.
Mluv za sebe.
Myslíš, že bych mluvil za tebe? Neznám ani tvůj jazyk.
Hej, máš večer zaracha?
Nevím. Máma řekla, že ano. Táta mi jen řekl, ať ji ignoruji.
U Stubbyových je velká párty. Jeho rodiče jsou v Evropě.
Mělo by to být pěkně divoké.
Jo?
Půjdeš?
Pochybuji.
Jak to?
Protože když dělám, co mi matka říká, ať nedělám,
je to proto, že otec říká, že je to v pořádku.
Je to jako tohle všechno, velká obludná dohoda. Je to nekonečné. Je to naprostý opruz.
Je to jako by měl být každou minutu rozvod.
Koho máš radši?
Co?
Máš radši tátu nebo mámu?
Oba jsou v háji.
Ne, myslím, kdyby sis měla mezi nimi vybrat.
Nevím. Asi bych šla žít k bratrovi.
Tím míním, že si nemyslím, že mě oba mají na háku.
Jako by mě využívali, aby se jeden druhému pomstil.
Ha!
Sklapni!
Jen se lituješ.
Jo, kdybych se nelitovala, nikdo jiný to neudělá.
Ach, lámeš mi srdce.
- Sporťáku? - Co?
Vycházíš se svými rodiči?
No, když řeknu ano, jsem idiot, že?
Idiot jsi tak jako tak.
Ale když řekneš, že se svými rodiči vycházíš, no, tak taky jsi lhář.
Víš co, člověče? Kdybychom nebyli ve škole, zničil bych tě.
Slyšíš to?
Chceš, abych to zesílil?
Hej, chlapi, myslím...
Taky nemám rád rodiče. Tím myslím, nemám...
Nevycházím s nimi. Jejich představa o rodičovském soucítění
je prostě, víš, trhlá, chápeš?
- Hlupáku. - Jo?
Jsi vlhký sen rodičů, jo?
To je ten problém.
Hele, vidím, že jsi zcela naštvaný,
že tě nutí nosit tenhle druh oblečení,
ale přiznej si to, jsi opravdu velký magor.
Co bys dělal,
kdybys ze sebe nedělal lepšího občana?
Proč musíš všechny urážet?
Jsem upřímný, debile.
Očekávám, že ten rozdíl pochopíš.
No, on má jméno.
- Jo. - Jo?
- Jak se jmenuješ? - Brian.
Vidíš?
Upřímnou soustrast.
Jak se jmenuješ?
Jak ty?
- Claire. - Claire?
Claire. Je to rodinné jméno.
- Je to jméno tlusté holky. - Ach, děkuji.
- Nemáš zač. - Nejsem tlustá.
V současné době ne, ale můžu zažít, že nosíš o dvě čísla menší šaty.
Víš, nejsem si jistý, jestli to víš, ale existují dva druhy tlustých lidí.
Jsou tu tlustí lidé, co se tlustí narodili
a jsou tu tlustí lidé, co byli kdysi hubení, ale ztloustli.
Takže když se na ně podíváš, můžeš tak nějak vidět tu štíhlou osobu uvnitř.
Víš, vdáš se.
Vytlačíš pár štěňátek a pak...
Ach. Obscénní prstová gesta od takové nevinné dívky.
Nejsem tak nevinná.
Jsi panna?
Vsadím se s tebou o milion dolarů, že jsi.
Skončeme s napětím.
Bude to svatba v bílém?
Proč prostě nedržíš hubu?
Líbala jsi někdy chlapce na ústa?
Už jsi to někdy cítila
přes podprsenku, pod blůzou,
bosá,
doufajíc v Boha, že nevejdou tví rodiče?
Chceš, abych zvracela?
Přes kalhotky,
bez podprsenky,
rozeplá halenka,
smotané džíny Calvin Klein na předním sedadle kolem 11:00 večer před školním dnem?
Nech jí být.
Řekl jsem, nech ji být.
Donutíš mě?
Jo.
Ty a kolik tvých přátel?
Jen já.
Jen ty a já. Dvě rány.
Praštím tě. Praštíš sebou na zem. Kdykoliv budeš připraven, kamaráde.
Nechci se do toho pouštět, člověče.
Proč ne?
Protože bych tě zabil.
Je to fakt jednoduché.
Zabil bych tě a tví zkurvení rodiče by mě žalovali a byla by to velká šlamastyka.
Nezajímáš mě natolik, abych se obtěžoval.
Posero.
A teď to skončeme.
Nemluv na ní. Nedívej se na ni.
A ani na ni nemysli! Rozumíš mi?
Snažím se jí pomoci.
Briane, jak se máš?
Tvůj táta tu pracuje?
- Carle? - Co?
Můžu se vás na něco zeptat?
Jistě.
Jak se stane člověk školníkem?
Chceš být školník?
Ne. Chci jen vědět, jak se člověk stane školníkem,
protože tady Andrew
má velký zájem věnovat se kariéře ve školnických zručnostech.
Ach, opravdu?
Lidi, myslíte, že jsem nějaký nečistý rolník, nevolník, sluha, že?
Možná ano. Ale zametáním po blbcích, jako vy
jsem se za posledních osm let naučil pár věcí.
Prohlížím si vaše dopisy. Prohlížím si vaše skříňky.
Poslouchám vaše rozhovory. Nevíte o tom, ale poslouchám.
Jsem oči a uši této instituce, mí přátelé.
Mimochodem, ty hodiny jdou o 20 minut napřed.
Do prdele.
Dobře, holky. To je 30 minut na oběd.
- Tady? - Tady.
Myslím, že bufet by pro nás byl k obědu vhodnější místo.
Je mi jedno, co si myslíte, Andrewe.
Dicku?
Promiňte, Richi. Budeme mít k dispozici mléko?
Máme nesmírnou žízeň, pane.
Mám fakt nízkou toleranci k dehydrataci.
Viděl jsem ji dehydratovanou, pane. Je to pěkně nechuté.
Klídek. Přinesu ho.
Sedněte si, chlape.
Co, myslíte, že jsem se narodil včera?
Myslíte, že vás nechám potulovat se po těch chodbách?
Vy.
A vy. Hej!
Jak se jmenuje? Probuďte ji.
Hej, no tak. Vstaňte, děvče. Jdeme! Tohle není žádná zotavovna.
Ve sborovně je automat na nealko. Jdeme.
Tak co si dáš?
Co budeš pít?
Dobře. Zapomeň, že jsem se ptal.
Vodku.
Vodka? Kdy piješ vodku?
Kdykoli.
Hodně?
Spoustu.
Proto tu dnes jsi?
- Proč jsi tu? - Proč jsi tu?
Dnes tu jsem, protože...
Protože trenér a táta nechtějí, abych zpackal svou jízdu.
Zachází se mnou jinak, protože trenér myslí, že jsem vítěz.
Stejně jako můj táta.
Nejsem vítěz, protože chci.
Jsem vítěz, protože mám sílu a rychlost jako dostihový kůň.
Tolik k tomu, jak jsem zapojen do toho, co se se mnou děje.
Jo?
To je velmi zajímavé.
Tak proč mi neřekneš, proč jsi tu doopravdy?
Na to zapomeň.
Claire? Chceš vidět obrázek chlapa s elefantiázou koulí?
- Je to poměrně delikátní. - Ne, děkuji.
Jak myslíš, že jezdí na kole?
Claire? Uvažovala bys o schůzce s chlápkem jako je tenhle?
Nemůžeš mi dát pokoj? Myslím, kdyby byl velká osobnost,
byl dobrý tanečník a měl bezva auto?
Nejspíš budeš muset sedět na zadním sedadle, protože koule by měl na sedačce spolujezdce.
Víš, co bych chtěla dělat?
Dávej pozor, co říkáš. Brian je panic.
Panic?
Přála bych si, abych byla v letadle do Francie.
Nejsem panic.
Kdy sis vlastně vrznul?
Mnohokrát.
Jmenuj jednu.
Žije v Kanadě.
Potkal jsem ji u Niagarských vodopádů. Neznáš ji.
Vrznul sis s nějakou zdejší?
Ach. Ty a Claire?
- O čem to mluvíte? - O ničem. O ničem.
Teď to nech, dobře? Promluvíme si o tom později.
O čem to mluvíte?
Brian se mi snaží říct,
že kromě řady dívek v oblasti Niagarských vodopádů,
si to současné době spolu rozdáváte.
- Malé prase. - Ne, nejsem.
John řekl, že jsem panic, já řekl, že ne. To je vše, co bylo řečeno.
Tak co jsi ukazoval na Claire?
To se mi moc nelíbí, Briane.
Lže.
Neukazoval jsi na Claire?
Víš, že lže, že?
Ukazoval jsi na Claire nebo ne?
Jo, ale to bylo jen...
bylo to jen proto, že jsem nechtěl, aby věděla, že jsem panic.
Promiň, že jsem panic. Omlouvám se.
Proč jsi nechtěl, abych věděla, že jsi panic?
Protože je to osobní záležitost. Můj osobní, soukromý byznys.
Briane, nevypadá to, že bys v něčem podnikal.
Myslím, že je dobře, když je kluk panic.
Myslíš?
Co je tam?
Hádej. Kde je tvůj oběd?
Máš ho na sobě.
Jsi nechutný.
Co je to?
Sushi.
Sushi?
Rýže, syrové ryby a mořské řasy.
Jazyk kluka v ústech nepřipustíš a tohle budeš jíst?
Můžu jíst?
Nevím. Zkus to.
Co máš za problém?
Co máme?
Je to tvůj standard, obvyklý oběd, myslím.
- Mléko? - Polévka.
- To je jablečný džus. - Umím číst.
Sendvič s arašídovým máslem a džemem s odříznutou kůrkou.
No, Briane, to je velmi výživný oběd.
Jsou zastoupeny všechny skupiny potravin.
Tvá máma si vzala pana Rogerse?
Ne, pana Johnsona.
Tady je můj dojem ze života ve velkém Brianově domě.
"Synu?"
"Jo, tati?"
"Jak to jde, kámo?"
"Skvěle, tati."
"Jak tobě?"
"Super."
"Řekni, synu, jak by se ti líbilo jít o víkendu na ryby?"
"Skvělé, tati. Ale dostal jsem domácí úkol."
"To je v pořádku, synu. Můžeš ho udělat na lodi."
"Páni!"
"Drahá, není náš syn skvělý?"
"Ano drahý."
"Není život skvělý?"
"Ach..."
Dobře. Co tvá rodina?
- Kdo, já? - Jo.
To je to fakt snadné.
"Hloupý, neschopný, k ničemu,"
"zatracený příživnický zkurvysyn."
"Opožděný, žvanil, všeználek, kretén, blbec."
"Zapomněl jsi ošklivý, líný a neuctivý."
„Drž hubu, mrcho! Jdi mi připravit koláč s krůtím masem."
"A co ty, tati?"
"Seru na tebe."
"Ne, tati. A co ty? Seru na tebe!"
Bum!
Je to pravda?
Chceš se někdy zastavit?
To je blbost. Je to součást tvého image.
Nevěřím z toho ani slovu.
Nevěříš?
- Ne - Ne?
Koktal jsem?
Věříš tomu? Co?
Je velikosti doutníku. Koktám?
Vidíš, to se ti stane v mém domě, když rozliješ barvu v garáži.
Myslím, že už s vámi nemusím sedět, posraní robertci.
Do prdele!
Neměl jsi to říkat.
Jak jsem to měl vědět?
Myslím, že stejně ve všem lže.
Ach, do prdele.
Káva. Vypadá jako vyškrábaná ze dna řeky Mississippi.
Všechno je znečištěné. Všechno je znečištěné.
Káva je znečištěná. Děti jsou znečištěné.
Jak víš, kam Vernon šel?
Nevím.
Tak jak víš, kdy se vrátí?
Nevím.
Být špatný je docela dobrý pocit. Že?
Jaký má smysl jít k Benderově skříňce?
To mi nejde na rozum.
To je tak hloupé. Proč riskujeme, že nás chytí?
Nevím.
Tak co tedy děláme?
Ještě jednou se mně zeptej a rozbiju ti držku.
Promiň.
Jsi takové čuně.
Moje služka je na dovolené.
To jsou drogy.
Kašli na to, Bendere. Dej to zpátky.
Drogy. Chlapec má marihuanu.
- To byla marihuana. - Drž hubu, kokote.
Souhlasíš s tím?
Projdeme laboratoří a pak se vrátíme.
Radši bys měl mít pravdu.
Jestli nás Vernon odřízne, je to tvoje chyba, kreténe.
Co říkal? Kam jdeme?
Počkejte. Počkejte. Zadržte. Zadržte.
- Musíme jít přes bufet. - Ne, přes sál.
Hej, nevíš, o čem mluvíš.
Ty nevíš.
Konec, už tě neposloucháme. Jdeme tudy.
Můžeš jít, kam chceš, kvočno. Jdeme!
Do prdele!
- Skvělý nápad, hlupáku. - Jdi do prdele.
Ty jdi do prdele. Proč jsi neposlechl Johna?
Jsme mrtví.
Ne. Jen já.
Co myslíš?
Vraťte se do knihovny. Udržujte svou jednotku z dosahu.
Chci být výsadkář.
Ten zkurvysyn.
Den předtím, než zemřu.
Je pět věcí, na kterých chci jet.
Jízdní kolo, tříkolka, automobil.
Panna Marie a ruské kolo.
Chci být výsadkář.
Tři, dva, jedna!
Bendere! Bendere! Co je to?
Co tu děláte? Co je to?
Zdravím.
Ven! Tím to hasne, Bendere. Ven! Je konec.
Nechcete slyšet mou omluvu?
Ven.
Hodlám to zkusit kvůli stipendiu.
Dejte mi ten míč, Bendere. Dejte mi ten míč.
Vezměte si své věci. Jdeme.
Pan chytrák se rozhodl jít do tělocvičny.
S politováním vás informuji,
že po zbytek dne budete bez jeho služeb.
P.L.Á.Č.
Všechno je velká legrace, co, Bendere? Planý poplach, který jste spustil v pátek...
Plané poplachy jsou fakt vtipné, že?
Co kdyby váš domov... Co kdyby vaše rodina...
Co kdyby vaše drogy byly v plamenech?
Nemožné, pane. Jsou v Johnsonově spodním prádle.
Myslíte, že je vtipný?
Myslíte, že je to roztomilé? Myslíte, že je skvělý? Je to ono?
Dovolte mi něco říci. Podívejte se na něj.
Je to flákač.
Chcete vidět něco legračního? Navštivte Johna Bendera za pět let.
Uvidíte, jak je zatraceně legrační.
Co se děje, Johne? Budete plakat?
- Pojďme. - Dejte ze mně své zkurvené ruce!
Čekám od vás lepší způsoby, Dicku.
Pro lepší vidění na chodbě.
To je naposledy, Bender.
To je naposledy, kdy jste ze mně před těmi dětmi udělal blbce.
Slyšíte mě?
Vydělávám 31 000 dolarů ročně a mám dům.
A nechci to zahodit kvůli takovému pitomci jako vy.
Ale jednoho dne, člověče, jednoho dne, až budete odtud pryč,
zapomenete na tohle místo a oni zapomnou na vás
a budete pohlcen svým vlastním ubohým životem,
budu tam.
To je pravda. A já vám rozkopu prdel, člověče.
Srazím vašeho ptáka do špíny.
Vyhrožujete mi?
Co s tím uděláte?
Myslíte, že vám někdo bude věřit?
Myslíte, že vám někdo bude věřit víc než mně?
Jsem tu respektovaný muž. Mají mě tu rádi.
Jsem báječný. Jste prolhaný pytel sraček a každý to ví.
Jste fakt tvrdý chlap. Hej, hej. No tak.
Vztyk, kámo! Podívejme se, jak jste tvrdý.
Chci vědět hned, jak jste tvrdý. Pojďte.
Máte první ránu. Jdeme. No tak. Právě sem.
Prostě dejte první ránu. Prosím. Žádám vás. Vezměte si ránu. Právě sem.
Jen dejte jednu ránu. To je vše, co potřebuju. Jen jedno máchnutí.
Přesně to jsem si myslel.
Jste zbabělý sráč.
Nahá blondýna chodí do baru, pod jednou rukou pudla,
pod druhou 60 centimetrový salám.
Položí pudla na stůl.
Barman říká: "Předpokládám, že nebudete chtít pít."
Nahá dáma říká... Ach, do prdele!
Všemohoucí Ježíši Kriste!
Zapomněl jsem tužku.
Sakra!
Ve jménu Božím, co se to tu děje?
Co to bylo za kravál?
Jaký kravál?
Byl jsem ve své kanceláři a slyšel jsem kravál.
Mohl byste popsat ten kravál, pane?
Pozor na jazyk, mladý muži. Bacha.
Co je to?
Co je to? Co... Co... Co je to za hluk?
Jaký hluk?
Vážně, pane, nebyl tu žádný hluk.
Ten hluk? Byl to hluk, o kterém jste mluvil?
Ne, nebyl. To nebyl hluk, o kterém jsem mluvil.
Tak, tentokrát jsem vás možná nechytil, ale můžete se vsadit, že chytím.
Napíšete o tom knihu, slečno.
A vy! Nebudu ze sebe dělat blbce.
Byla to nehoda.
Jsi kretén.
Zažaluj mě.
Takže, Achabe, můžu dostat všechny své jointy?
Hej, zhulenče. Tady hulit nebudeš.
Do prdele.
Holky neumí šlukovat. Tak to je.
Víte, jak jsem populární?
Jsem tak populární. Na této škole mě všichni tak zbožňují.
Chudák dítě.
Pět.
Pan... Ach, pan Tierney.
Historie mírné duševní nemoci.
Není divu, že je tak v prdeli.
Dobré odpoledne, Dicku.
- Zdar, Carle. Jak se máš? - Dobře.
- Dobře. Co se děje? - Nic moc.
Co se děje? Co děláš v suterénu s pořadači?
Ach, nic. Tady nic. Jen dělám malý domácí úkol.
- Domácí úkol, co? - Jo.
Důvěrné záznamy, co?
Podívej, Carle. To je velmi citlivá oblast a něco ti řeknu.
Někteří by se cítili velmi, velmi trapně.
Opravdu bych to ocenil, kdyby to
zůstalo mezi námi.
Co pro mě uděláš, člověče?
Co bys rád?
Máš 50 dolarů?
Co?
Padesát dolarů.
Ne, ne, ne, člověče. Ne, máš druhé jméno?
Jo, hádej.
Tvé druhé jméno je Ralph - jako zvracet.
Narodil ses 12. března. Měříš 180 cm.
Vážíš 58 kilogramů.
A číslo tvého sociálního zabezpečení je
049380913.
Páni.
- Jsi jasnovidka? - Ne.
Mohla bys mi říct, jak to všechno o mně víš?
Ukradla jsem ti peněženku.
Dej mi ji.
- Ne. - Dej mi ji!
- Skvělé. Jsi také zlodějka, co? - Nejsem zlodějka.
Všestranně nadaná.
Co je tam na kradení?
Dva dolary a fotka bobra.
Co?
Má tam nahotinku. Viděla jsem to. Je zvrácený.
Dobře. Podívejme se.
Jsou všechny tvé přítelkyně?
Některé z nich.
A co ostatní?
No, některé považuji za své přítelkyně a u některých to zvažuji.
Zvažuješ co?
Jestli si s nimi vyrazím nebo ne.
Nevěříš na vztah jednoho muže a jedné ženy?
- Ty jo? - Jo.
Tak by to mělo být.
No, pro mě ne.
Proč ne?
Pročpak máš v kabelce tolik sraček?
Pročpak máš tolik kamarádek?
Já se ptal první.
Nevím. Hádám, že jsem nikdy nic nevyhodila.
Já taky ne.
Ach.
To je nejhorší falešný průkaz, co jsem kdy viděl.
Uvědomuješ si, že je ti na něm 68?
Vím. Vím. Zvoral jsem to.
Na co potřebuješ falešný průkaz?
Abych mohl volit.
Chcete vidět, co je v mé kabelce?
Ne.
Do prdele!
Co to všechno je?
Vždycky nosíš v kabelce tolik sraček?
Jo.
Vždycky nosím v kabelce tolik sraček.
Nikdy nevíš, kdy budeš muset ve spěchu odejít.
Budeš jako bezdomovkyně?
Víš, jako, sedět v uličkách
a mluvit s budovami a nosit pánské boty a takové věci?
Udělám, co budu muset.
Proč musíš něco udělat?
Můj domácí život je neuspokojivý.
Takže říkáš, že se vystavíš násilným nebezpečím
těchto chicagských ulic, protože tvůj domácí život je neuspokojivý?
Nemusím utíkat a žít na ulici.
Můžu utéct a jít na moře.
Můžu jít do země. Můžu jít do hor.
Mohla bych jít do Izraele, Afriky, Afghánistánu.
Andy, chceš k tomu něco dodat?
Tady Allison říká, že chce utéct, protože její domácí život je neuspokojivý.
No, domácí život je pro každého neuspokojivý.
A kdyby tomu tak nebylo, lidé by žili se svými rodiči navždy.
Jo, jo, chápu, ale myslím, že jde nad rámec toho,
co, víš, kluci jako ty a já považujeme za normální nespokojenost.
Nevadí. Zapomeňte na to. Všechno je v pohodě.
- V čem je za problém? - Ne.
Není žádný problém, sporťáku.
Zapomeň na to. Nech mě na pokoji.
Počkej chvíli.
Dokola nosíš všechny ty blbosti v kabelce.
Buď chceš fakt utéct,
nebo chceš, aby lidé mysleli, že chceš utéct.
Žer hovno.
Ta dívka je ostrov sám pro sebe, že?
Ahoj.
- Chceš si promluvit? - Ne.
Proč ne?
Jdi pryč.
Kam chceš, abych šel?
Jdi pryč!
Ty máš problémy.
Ach, mám problémy.
Děláš vše, co ti kdy kdo řekne. To je problém.
Dobře, fajn. Ale nevysypal jsem kabelku na gauč,
abych zatáhl lidi do svých problémů, nebo ano?
Tak co je v nepořádku?
Co to je?
Je to špatné?
Opravdu špatné?
Rodiče?
Jo.
Co ti dělají?
Ignorují mě.
Jo.
Čím jsi chtěl být, když jsi byl mladý?
Když jsem byl dítě, chtěl jsem být John Lennon.
Carle, nebuď trdlo.
Snažím se mluvit vážně.
Carle, učím 22 let.
A tyhle děti jsou rok od roku arogantnější.
Ach, kecy, člověče. No tak, Verne.
Děti se nezměnily, ale ty.
Stal ses učitelem, protože sis myslel, že to bude zábava, že?
Myslel sis, že bys mohl mít o letních prázdninách volno.
A pak jsi zjistil, že je to vlastně práce.
To tě fakt naštvalo.
Tyto děti na mě zaútočily.
Myslí, že jsem velká zasraná legrace.
No tak.
Poslouchej, Verne. Kdybys ti bylo 16, co by sis o sobě myslel?
Hele, Carle, myslíš si, že je mi u zadku, co si ty děti o mně myslí?
Ano.
Přemýšlej o tom. Až zestárneš, tyhle děti...
Až zestárnu, budou řídit zemi.
Jo.
Tak to je myšlenka, která mě probouzí uprostřed noci.
Až zestárnu, tyhle děti se o mě budou starat.
Nespoléhal bych na to.
Co bych udělal za milion dolarů?
Myslím, že bych pro to udělal co nejméně bych musel.
To je nudné.
Tak jak mám odpovědět?
Myšlenka je, například, hledat absolutní limit tvé mysli.
Šel bys třeba do školy nahý?
Musel bych vystoupit z auta?
Samozřejmě.
Na jaře nebo v zimě?
Na tom nezáleží. Na jaře.
Před školou nebo za ní?
Jedno nebo druhé.
Ano.
Udělala bych to.
Udělám cokoliv sexuálního. Ani za to nepotřebuju milion dolarů.
Lžeš.
Už to dělám.
Dělala jsem všechno, kromě pár nezákonných věcí.
Jsem nymfomanka.
Lžeš.
Jsou si toho tví rodiče vědomi?
Jediná osoba, které jsem to řekla, byla můj psychiatr.
Co udělal, když jsi mu to řekla?
Vyspal se se mnou.
Moc hezké.
Myslím, že z právního hlediska
to, co udělal, nemůže být vykládáno jako znásilnění, když jsem mu zaplatila.
Je dospělý.
Jo. Je také ženatý.
Máš představu, jak je to naprosto nechutné?
- No, prvních pár... - Prvních pár?
- Myslíš, že to udělal víckrát než jednou? - Jistě.
Jsi blázen?
Je očividně bláznivá, když píchá s psychiatrem.
Už jsi to dělala?
Ani nemám psychiatra.
Už jsi to někdy dělala s normální osobou?
Neprobrali jsme to už?
Nikdy jsi na tu otázku neodpověděla.
Podívej. Nebudu diskutovat o svém soukromém životě s naprostými cizinci.
Je to takový dvojsečný meč, že?
Co?
Když řekneš, že ne, jsi pruderní.
Když řekneš, že ano, jsi coura. Je to past.
Chceš, ale nemůžeš.
A když to uděláš, budeš si přát, abys to neudělala, ne?
Špatně.
Nebo jsi koketa?
Je koketa.
Jsem si jistá. Proč na to nezapomenete?
Jsi koketa a víš to. Všechny holky jsou kokety.
Je jen koketa, když tě vzruší tím, co dělá.
Nic nedělám!
Proto jsi koketa.
Dobře, dovol mi položit ti pár otázek.
- Už jsem vám všechno řekla. - Ne.
Nevadí ti spát s kdekým, aniž bys byla zamilovaná?
Nechceš úctu?
Nepíchám kvůli úctě.
To je rozdíl mezi tebou a mnou.
Doufám, ne jediný.
Přiznej si to, jsi koketa.
Nejsem koketa.
Jistě, že jsi. Sex je tvá zbraň.
Řekla jsi to sama. Využíváš ho kvůli úctě.
Ne, nikdy jsem to neřekla. Překroutila moje slova.
Co pro to tedy využíváš?
Nevyužívám a hotovo!
Jsi zdravotně frigidní nebo je to psychické?
Tak jsem to nemyslela. Podsouváte mi, co jsem neřekla.
No, kdybys jen na tu otázku odpověděla.
Proč prostě neodpovíš na otázku?
Buď upřímná. O nic nejde. Jo, odpověz.
- Jednoduše odpověděz na otázku, Claire. - Mluv s námi.
- Odpověz na otázku! - Odpověz na otázku!
- Nebuď blbec! - Je to jednoduché. Je to jen jedna otázka.
Ne, nikdy jsem to nedělala!
Taky jsem to nikdy nedělala.
Nejsem nymfomanka. Jsem notorický lhář.
Ty jsi taková čubka!
Udělala jsi to záměrně, jen abys mě ojebala!
Ačkoli, dělala bych to. Když někoho miluješ, je to v pořádku.
Nemůžu ti věřit. Jsi tak divná.
Celý den mlčíš a pak, když otevřeš pusu,
vyložíš všechny ty obrovské lži kolem mně.
Jsi jen naštvaná, protože tě přiměla
přiznat něco, cos nechtěla.
Dobře, fajn. Ale znamená to, že to není o nic méně bizarní.
Co je bizarní? Myslím, že jsme všichni pěkně bizarní.
Jen to někteří z nás umí lépe skrývat, to je vše.
Jak jsi bizarní?
Nemyslí sám za sebe.
Má pravdu.
Víte lidi, za co tu jsem?
Slepil jsem páskou půlky Larryho Lestera.
To jsi byl ty?
Jo. Znáš ho?
Jo, znám ho.
Pak víš, jak je chlupatý, že?
Když odtrhli pásku, strhla se většina chlupů a taky trochu kůže.
Ach, můj bože.
Bizarní na tom je, že jsem to udělal kvůli tátovi.
Týral jsem toho ubohého kluka
protože jsem chtěl, aby si myslel, že jsem skvělý.
Pořád mluví o tom, víte, když byl ve škole.
O všech divočárnách, které dělal.
A cítil jsem, že je zklamaný
že jsem nikdy nikoho nešikanoval, jo.
Tak sedím v šatně a tejpuji si koleno.
A Larry se svléká pár skříněk ode mně.
A on je tak trochu... Je tak trochu hubený. Je slabý.
A začal jsem přemýšlet o otci a jeho postoji k slabosti.
A další věc, co si pamatuji,
skočil jsem na něj a začal ho řezat.
A mí přátelé se jen smáli a povzbuzovali mě.
A potom,
když jsem seděl ve Vernonově kanceláři,
vše, na co jsem mohl myslet,
byl Larryho otec,
a že Larry musí jít domů
a vysvětlit, co se mu stalo.
A ponížení.
Zasrané ponížení, co musel cítit.
Muselo to být neskutečné.
Jak se omluvíš za něco takového?
Ani náhodou.
Je to všechno kvůli mně a tátovi.
Bože, já ho tak nenávidím.
Je jako ten...
Je jako ten tupý stroj, s kterým už ani nemůžu komunikovat.
"Andrewe! Musíš být jednička!"
"V této rodině nebudu tolerovat žádné břídily."
"Tvá intenzita je na hovno! Vyhraj! Vyhraj! Vyhraj!"
Ty hajzle.
Víte, občas si přeji, abych si poranil koleno,
pak bych už nemohl zápasit.
Pak by na vše kolem mě mohl zapomenout.
Myslím, že by se naši tátové měli sejít a jít na bowling.
Je to jako u mně, víte, s mými známkami.
Jako když... Když ze sebe vystoupím
a jako když dívám se na sebe, víte.
A já... A vidím se.
Nelíbí se mi, co vidím.
Fakt ne.
Co je s tebou v nepořádku? Proč se nemáš rád?
Zní to hloupě, ale
protože jsem selhal v dílnách.
Měli jsme tuhle úlohu, víte, vyrobit takového keramického slona
a měli jsme na to osm týdnů.
A pak, víte, měli jsme... mělo to být jako lampa.
A když, víte, když za to zatáhnete, za chobot, měla se rozsvítit.
Ale moje se nerozsvítila.
Mám za to pětku.
Nikdy v životě jsem nedostal pětku.
Když jsem se přihlásil, víte, na kurs, myslím,
myslel jsem, že to hraju fakt chytře, víte,
protože jsem si myslel, víte, vezmu si dílny.
Bude to takový snadný způsob, jak udržet průměrné známky.
Proč si myslíš, že to bude snadné?
Viděl jsi některé hňupy, co si berou dílny?
Já si je vzal. Musíš být zasraný idiot.
Jsem zasraný idiot, protože neumím vyrobit lampu?
Ne, jsi génius, protože neumíš vyrobit lampu.
Co víš o trigonometrii?
Trochu jsem se o trigonometrii zajímal.
Bendere, věděl jsi bez trigonometrie, byl nebylo žádné strojírenství?
Bez lamp by nebylo žádné světlo.
Dobře, takže ani jeden z vás není lepší než ten druhý.
Umím psát prsty na nohou.
Umím s nimi také jíst, čistit zuby.
S tvýma nohama?
Hrát na klavíru skladbu Heart And Soul.
Umím dělat špagety.
Co umíš ty?
Umím slepit páskou dohromady všechny vaše půlky.
Chci vidět, co umí dělat Claire.
Neumím nic dělat.
Každý umí něco udělat.
Můžu udělat jednu věc.
Ne, zapomeňte na to. Je to příliš trapné.
Viděli jste někdy Divoké království?
Ten chlapík tu show dělal 30 let.
Dobře.
Ale musíte přísahat Bohu, že se nebudete smát.
Dobře.
Nemůžu uvěřit, že to fakt dělám.
Dobře. To je skvělé! Kde ses to naučila?
Na táboře v sedmičce.
To bylo skvělé, Claire.
Má představa o tobě je naprosto mimo.
Jsi sračka. Nedělej jí to. Přísahal jsi Bohu, že se nebudeš smát.
A směju se?
Ty kokote!
Co se staráš o to, co si myslím?
Ani se nepočítám, že?
Mohl bych navždy zmizet a nebyl by to žádný rozdíl.
Možná ani v této škole neexistuji, pamatuješ?
A ty mě stejně nemáš ráda.
Víš, mám city jako ty
a bolí to stejně, když po nich někdo šlape.
Bože, jsi tak patetická.
Nikdy, nikdy se se mnou neporovnávej, dobře?
Máš všechno a já mám hovno.
Zasraná Locika (název pohádky), že?
Škola by asi zavřela, kdyby ses neobjevila.
Královna tu není.
Líbí se mi ty náušnice, Claire.
Drž hubu.
Jsou to pravé diamanty, Claire?
Drž hubu!
Vsadím se, že jsou. Pracovala jsi na peníze...
- Zavři pusu! - ... za ty náušnice?
- Nebo ti je táta koupil? - Drž hubu!
Vsadím se, že ti je koupil.
Vsadím se, že to byl vánoční dárek, že?
Víš, co jsem dostal na Vánoce?
Byl to neskutečně skvělý zasraný rok ve staré Benderově rodině.
Dostal jsem kartón cigaret.
Táta mě popadl a řekl: "Hej, zakuř si, Johnny."
Dobře, tak běž brečet domů k tatínkovi. Neplač tady, dobře?
Můj Bože, budeme jako naši rodiče?
Já ne.
Nikdy.
Je to nevyhnutelné.
Prostě se to stane.
Co se stane?
Až vyrosteš, tvé srdce umře.
Koho to zajímá?
Mě ano.
Jen přemýšlím, chci říct,
vím, že je na to trochu divná doba, ale rád bych věděl,
co se s námi stane v pondělí, až budeme zase spolu?
Myslím, že vás považuji za své přátele.
Nejsem špatný, že?
Ne.
Tak... Tak co se stane v pondělí?
Myslíš, jestli budeme pořád přátelé?
To jest, pokud jsme přátelé teď.
Jo.
Chceš pravdu?
Jo, chci pravdu.
Myslím, že ne.
S námi všemi nebo jen s Johnem?
S vámi všemi.
To je fakt pěkný postoj, Claire.
Ach, buď upřímný, Andy.
Kdyby v pondělí přišel Brian k tobě do haly, co bys udělal?
Tím myslím, představ si to. Jsi tam se všemi těmi sportovci.
Vím přesně, co bys udělal. Pozdravil bys ho a až by odešel,
dělal by sis z něj legraci, aby si tví přátelé nemysleli, že ho máš rád.
V žádném případě.
Dobře.
Co kdybych za tebou přišla?
Přesně to samé.
Jsi mrcha!
Proč, protože říkám pravdu? To ze mě dělá mrchu?
Ne, protože víš, jak hnusný je tohle někomu udělat.
A nemáš koule na to, aby ses postavila svým přátelům
a říct jim, že budeš mít ráda, kdo chceš.
Dobře, co ty, pokrytče?
Proč nevezmeš Allison na jeden z tvých uzvracených heavy metalových flámů?
Nebo vezmi Briana ven na parkoviště na oběd, aby se zhulil?
Nebo co Andy v tomto případě? A co já?
Co by řekli tví přátelé, kdybychom spolu chodili po chodbě?
Váleli by se smíchy,
a pravděpodobně jim řekneš, že to se mnou děláš,
tak ti odpustí, že tě se mnou viděli.
Nikdy nemluv o mých přátelích!
Neznáš žádného z mých přátel, nedíváš se na žádného z mých přátel,
a rozhodně by ses neuráčila mluvit s žádným z mých přátel!
Tak se drž věcí, co znáš,
nakupování, lak na nehty, tátovo BMW a tvá chudinka bohatá,
- opilá matka v Karibiku. - Drž hubu!
Co se týče obav, o to, co se stane
když ty a já budeme chodit po školních chodbách,
můžeš na to zapomenout, protože to se nikdy nestane.
Prostě strč hlavu do písku a počkej na tvůj zasraný ples!
Nenávidím tě!
Jo? Dobrý!
Dobře, pak předpokládám, že Allison a já jsme lepší lidé než vy, co?
My podivíni.
Mohla bys mi tohle udělat?
Nemám žádné přátele.
Tak kdybys měla.
Ne.
Myslím, že by to mým přátelům nevadilo.
No, jen chci říct, že bych to neudělal.
Neudělal bych a neudělám.
Protože myslím, že je to fakt sviňárna.
Tvým přátelům by to nevadilo, protože k nám vzhlížejí.
Jsi tak domýšlivá, Claire.
Jsi tak domýšlivá.
Jsi tak, jako, sebestředná. Proč se ti to líbí?
Neříkám, že bych byla domýšlivá.
Nesnáším to. Nesnáším, že musím souhlasit se vším, co říkají mí přátelé.
No tak proč to děláš?
Nevím. Já ne...
Nerozumíš. Ty ne...
Nepřátelíš se se stejným druhem lidí, jako já a Andy.
Víš, prostě nerozumíš tlaku, který na tebe mohou klást.
Nechápu, co?
Myslíš, že nechápu tlak, Claire?
Tak na tebe seru! Seru na tebe!
Víš, proč tu dnes jsem?
Víš?
Jsem tu,
protože pan Ryan našel v mé skříňce zbraň.
Proč jsi měl ve skříňce zbraň?
Snažil jsem se.
Když tomu zatáhneš za ten zasraný chobot, mělo by se to rozsvítit.
Nerozsvítilo.
Na co ta zbraň, Briane?
Zapomeň na to.
Sám jsi s tím začal, chlape.
Nemůžu mít pětku.
Nemůžu mít a vím, že mí rodiče to nevydýchají.
I když se budu mít vynikající zbytek semestru, mám pořád jen za dva.
Všechno je pro mě zničené.
Briane.
Co?
S ohledem na mé možnosti, víte.
Ne, sebevražda není řešení.
No, neudělal jsem to, že? Ne, myslím, že ne.
Byla to pistole?
Ne, byla to světlice. Vystřelila mi ve skříňce.
Opravdu?
Není to legrační.
Ano, je.
Zasraný slon byl zničen.
Chcete vědět, za co jsem tu já?
Za nic.
Neměla jsem nic lepšího na práci.
Smějete se mi.
- Ne! - Jo, smějete.
Briane?
Mmm?
Napíšeš svou esej?
Jo. Proč?
No, psát esej je pro nás všechny tak nějak ztráta času, nemyslíš?
Právě to po nás Vernon chce.
Pravda. Ale myslím, že bychom všichni tak trochu říkali totéž.
Ty prostě nechceš napsat svou esej, že?
Pravda, ale ty jsi nejchytřejší, že?
Dobře...
Věříme ti.
Jo.
Dobře. Udělám to.
Skvělý.
Pojď.
Kam jdeme?
Pojď.
Neboj se.
Nestrkej mi to do oka. Nestrkám...
Jen ho zavři. Ne, počkej, počkej. Jen udělej... Udělej tohle.
Dobrý.
Víš, bez těch černých sraček na očích vypadáš fakt lépe.
Hej, mě se ty černé sračky líbí.
Tohle vypadá mnohem líp.
Podívej se nahoru.
Prosím. Proč jsi na mě tak milá?
Protože mě necháš.
Zabloudila jsi?
Děkuji.
Proč jsi to udělala?
Protože jsem věděla, že ty to neuděláš.
Víš, jak jsi říkala, že tě rodiče využívají, aby se jeden druhému pomstil?
Nebyl bych v této funkci vynikající?
Byl jsi opravdu znechucený z toho, co jsem udělala s rtěnkou?
Pravdu?
Pravdu.
Ne.
Co se ti stalo?
Proč? To udělala Claire.
Co je v nepořádku?
Nic.
Je to jen... Jsi tak jiná, víš.
Vidím tvou tvář.
Je to dobře nebo špatně?
To je dobře.
- Na viděnou, Briane. - Zdar, Carle.
Uvidíme se příští sobotu.
To se vsaď.
Vážený pane Vernone.
Přijímáme fakt, že jsme museli obětovat celou sobotu a být po škole
za vše, co jsme udělali špatně.
ale myslíme, že jste blázen, když jste nás nutil napsat esej
a říci vám, kdo myslíme, že jsme.
Vidíte nás, jak nás chcete vidět,
v nejjednodušších termínech, a nejpohodlnějších definicích.
Ale zjistili jsme, že každý z nás je mozek.
A sportovec.
A magor.
Princezna.
A zločinec.
Je to odpověď na vaši otázku?
S pozdravem Snídaňový klub.